Postižení v bezvìdomí

U postižených v bezvìdomí se nejprve soustøedíme na stav základních životních funkcí. Nikdy nesmíme nemocnému 
v bezvìdomí (i povrchním) podávat tekutiny nebo se snažit vyvolat zvracení. Poèítáme s tím, že se povrchní bezvìdomí mùže prohloubit.

  • Je-li zachováno dýchání a srdeèní èinnost, uložíme postiženého 
	do stabilizované polohy. 
	Ta usnadòuje dýchání, brání zapadnutí jazyka.

  • Ošetøíme pøípadná zranìní.

  • Zajistíme, aby nedošlo k prochladnutí postiženého.

  • Stále sledujeme stav pacienta, zvláštì charakter dýchání a tepu. 	Zapisujeme vývoj situace (pro lékaøe). 

  • Snažíme se zjistit druh drogy, který otravu zpùsobil.

  • V pøípadì zástavy dechu uvolníme odìv, zakloníme hlavu, 
	zajistíme správnou polohu jazyka, vyèistíme ústní dutinu, 	pøistoupíme k umìlému dýchání (z úst do úst).

  • V pøípadì zástavy srdeèní èinnosti pøistoupíme 
	k nepøímé masáži srdce.